Не пам'ятаю, чи я плакав
Коли читав про овдовілу наречену
І щось мене глибоко зворушило
У день, коли музика...
Високий УФ-індекс.
Температура 65 градусів. Обережно.
Температура тіла висока, 38,4.
Ясно.
Дьюї.
Тож Бувай, міс Американський пиріг
Під'їхав на «шевроле» до греблі
Але гребля була суха
А давні друзі Пили житнє віскі
І співали: це буде день, коли вмру
Це буде день, коли я вмру
Дьюї, пляшку.
Чи написав ти книжку про любов І чи віриш у Бога на небесах
Якщо так говорить Біблія?
Чи ти віриш у рок-н-рол?
Чи музика…
Спасе твою смертну душу?
І чи навчиш ти мене танцювати…
ДОГЛЯД ЗА ТВАРИНАМИ ІНВЕНТАР
От добре.
Хтось сьогодні буде щасливий.
ЯЛОВИЧИНА Й ПЕЧІНКА
Господи.
Старішаю.
Я був самотнім нещасним підлітком
З рожевою гвоздикою І пікапом
Я знав, що везіння закінчилось У день, коли вмерла музика
Увага, піднімаю.
ОЧИЩЕНО
Готово.
Добре.
І я співав
Вибач.
ОЧИЩЕНО
Поки король…
Увага. Падіння тиску повітря.
Обережно.
Увага. Падіння тиску повітря.
Обережно.
Ні. От чорт.
460 метрів.
430 метрів.
400 метрів.
370 метрів.
-275 метрів. -Давай.
245 метрів.
210 метрів.
О боже. Давай.
Давай.
180 метрів.
120 метрів.
90 метрів.
60 метрів.
Увага. Сховатися в укриття.
Біжу.
30 метрів.
Давай.
-25 метрів. -Давай.
18 метрів.
-12 метрів. -Ховаюся.
Добре.
Заходь. Я тягну.
Заходь!
Сюди!
Отак. Твоя черга.
Підстав очі.
Підніми лапу.
Очі вгору.
Угору. Давай.
ВАЙНБЕРҐ, ФІНЧ
Ну все. Побачимося внизу.
ДІМ, РІДНИЙ ДІМ
Я про тебе не забув.
Що? Скучив за мною? Я за тобою скучив.
Увесь час про тебе думав. Чесно, думав.
Так.
Так, почухаю тебе. Я ж тут тільки для цього, правда?
Тільки, щоб тебе чухати.
Тільки, щоб чухати.
ПЕС
Можна нам сьогодні провести тихий домашній вечір?
Ану перестань.
Молодець, Дьюї.
Добре, добре. Про мене не турбуйся. Продовжуй.
ПЕРСИКИ
ЕНЦИКЛОПЕДІЯ «ВСЕСВІТНЯ КНИГА»
ЩО ЛЮДИ РОБЛЯТЬ ЦІЛИЙ ДЕНЬ?
ВСЕСВІТ ХАББЛА
ДОГЛЯД ЗА СОБАКАМИ
МОЄМУ МАЛЕНЬКОМУ ПРИНЦОВІ ЛЮБЛЮ, МАМА
МАЛЕНЬКИЙ ПРИНЦ
Дякую, Дьюї.
«SOUTHWIND» ВІД «FLEETWOOD»
ОБРОБКА КАРТИНКИ…
ДОГЛЯД ЗА СОБАКАМИ
ДРЕСИРУВАННЯ СОБАК
О, ти.
Де твій м'ячик? Він тут? Тут? Де м'ячик?
Біжи! Принеси!
Ти наступний.
Іди сюди, собачий сину.
ДІЯ ІОНІЗУЮЧОЇ РАДІАЦІЇ
ГАММА-СПЛЕСКИ І ЙМОВІРНЕ ВИМИРАННЯ
ЯК СОНЦЕ МОЖЕ НАС УБИТИ
УФ-ІНДЕКС
ГАММА-ВИПРОМІНЮВАННЯ
ГАММА-СПЛЕСКИ
ВИЖИВАННЯ В АПОКАЛІПСИСІ ТРАВЕНЬ 2028
Що ж.
Потрібні твої очі.
Вибач, Дьюї.
Поставлю тобі нові, обіцяю.
Будуть ще кращі.
Маленький крок для людини…
гігантський стрибок для Фінча Вайнберґа.
ЗАПУСТИТИ КАЛІБРУВАННЯ
АНАЛІЗ ПАРАМЕТРІВ ЗАВЕРШЕНО
ПЕРЕНЕСЕННЯ ДАНИХ
Здоров.
Якщо вмієш говорити, скажи «так».
ДРОЇД:
«Пристрій не відповідає або несумісний з системою.
Зверніться до технічної підтримки».
Добре.
Гей.
Можеш кивнути головою?
Якщо ти мене розумієш, кивни головою.
Не знаю, чого він не працює.
Ти розумієш? Розумієш?
Тільки кивни, якщо розумієш моє питання.
Ти розумієш?
Перестань кивати.
Ти розумієш.
Перестань кивати головою.
Ти маєш друга! Хороший пес.
Так.
Усе, зробив деякі поправки.
Не зовсім те, що хотів.
Тепер має запрацювати.
Якщо можеш говорити, скажи що-небудь.
Заспокойся.
Що-небудь.
Що… Що-небудь. Що-небудь, безумовно.
Безумовно.
То, е…
Скажи мені щось цікаве.
Жирафи можуть жити без води довше ніж верблюди.
Це факт?
Ти такого не знав.
Сумчасті пацюки – довше ніж жирафи.
-Усе, усе. -Чи знаєте ви…
Розкажи щось цікаве про себе.
Я керуюся чотирма основними правилами.
Яке перше правило?
Перше правило: Робот не може завдати шкоди людині
чи своєю бездією допустити, щоб їй було завдано шкоди.
Заспокойся.
Заспокойся. І слухай далі.
Тобі полегшає.
А четверте правило?
Четверте правило:
За відсутності Фінча робот мусить дбати про добрий стан собаки.
Це правило переважає всі інші правила.
Ти чув?
То ти розумієш, який цей пес для мене важливий?
Так.
І ти знаєш, хто такий Фінч?
Ти Фінч.
Так.
Тепер… дай означення відсутності.
Це стан неприсутності.
Фінч…
Що?
Коли ти будеш відсутній?
От чорт.
Здоров, собако.
Я знаю 16 000 цікавих фактів про…
Здоров, Фінч.
З'єдную тебе з місцевою метеостанцією.
Скажи, коли її побачиш.
З'єднано.
Використовуй ці дані, щоб робити прогноз.
Дані вказують на 15 окремих метеоявищ,
які рухаються зі швидкістю 250 км/год.
Найсвіжіші дані вказують, що ці явища перетнуться
над цим розташуванням упродовж наступної доби.
Довго це триватиме?
Імовірність, що ці поєднані явища призведуть до суперурагану – одна ціла…
Ні, ні. Мені треба знати, як довго це триватиме.
Орієнтовно сорок днів.
Отже, треба змиватися з Сент-Луїса.
Про південь нема й мови.
Особливо з цим ураганом.
НЕ СТАЛО
Як і про північ, звісно.
На сході забагато міст.
Знаєш, що це означає?
Люди.
Пас.
Варіант єдиний.
Курс на захід.
САН-ФРАНЦИСКО
Через гори.
З обмеженим раціоном.
І з крихтою везіння.
Знайти місця, не розгромлені й не пограбовані.
Сан-Франциско.
Що думаєш?
Я думаю, що пора.
Що ти робиш, Фінч?
Підвищую швидкість передачі даних.
Не хочеться, але часу нема.
Можеш сказати простіше?
Якщо не встигнемо до урагану, то тут і здохнемо. Всі разом.
Ти зрозумів?
Так.
Відбуваємо зразу, як зможеш ходити.
Але, Фінч…
якщо відбудемо зараз, передасться тільки 72% даних.
Не всім же бути Ейнштейнами.
Ти знаєш, що Альберт Ейнштейн народився з ненормально великою головою?
Я встановив тобі цифрові стабілізатори.
І додаткові гіроскопи. Тому з рівновагою проблем нема.
Є з ритмом.
Дивись і повторюй. Хода на місці.
Раз, два. Раз, два.
-Добре, добре. Стоп. -Раз, два. Раз, два.
А оце хода вперед…
Раз, два. Раз, два.
Поворот. І раз, два.
Раз, два.
Зрозумів?
Добре.
Усе добре.
І наслідуй. Вперед.
Раз. Два.
Ходіння.
Так. Добре.
І стій.
Поворот.
Зупинись.
Зупиняння.
Це добре. Добре.
Ні, сюди. Гей.
Дивись.
Іди до мене.
Раз, два. Раз, два.
Раз, Фінч.
-Раз, два. -Це падіння.
Раз, два.
Раз, два. Раз.
Я ходжу.
Дьюї.
Я в порядку.
Вибач.
Це «Fleetwood Southwind» 1984 року.
Високий УФ-індекс. Обережно.
Здоров, собако.
Температура 64 градуси.
Я знаю 3 027 цікавих фактів про цей транспортний засіб.
Хочеш, я вестиму?
Ні, ти щойно навчився ходити.
Чекай. Дай я сяду.
Ти знаєш, що населення Сент-Луїса – понад шістсот тисяч?
Де ж усі?
Це довга історія.
Ми будемо в безпеці, коли заїдемо в гори.
Фінч, який наш пункт призначення?
Як я був малий, ці поля були вкриті квітами.
Рапс, люцерна. Колір – скільки сягало око.
А влітку літали бджоли.
Тобі б сподобалося.
Фінч, щось теліпається на задній частині моєї голови.
Знаю. Не займай руками.
Вибач.
І перестань вибачатися.
Вибач.
Як буде безпечно зупинитись, я подивлюся.
Гав, гав.
Високий УФ-індекс. 74 градуси.
Обережно.
-Сиди на місці. -Вибач.
Це фотографії місць, де ти бував?
Це поштові картки.
Щоб ти знав, ритися в чужих особистих речах нечемно.
Поштові картки.
Це картки, які шлють по пошті?
Так. Раніше люди так робили.
До штуки, яку вони звали «інтернет».
Нащо?
Щоб друзі та рідні підтримували зв'язки.
Хто прислав цю?
-Ой. -Що це було?
Нічого. Нічого. Перестань смикатися.
Вибач.
Хто прислав тобі цю?
Дядько з Сан-Франциско.
А оцю?
Це Тауерський міст у Лондоні.
А це Бруклінський міст у Нью-Йорку.
А це Сіднейський міст.
Сіднейський міст?
Я дуже хочу побачити цей міст.
Фінч, може, нам зробити його пунктом призначення?
Сідней дуже далеко.
Чом би не щось ближче, наприклад, міст у Сан-Франциско?
Скільки до нього?
Рівно 2 915 кілометрів.
Може, побачимо його разом.
Ось. Готово.
Як новенький.
Тепер продовжимо діяти за планом.
Тобі багато треба вивчити.
Ні, Дьюї. Хай великий теж спробує.
Дивись на мене і повторюй.
Зараз урок номер один…
Урок номер один.
Ніколи не пропускай можливості попоїсти.
Особливо, коли мусиш годувати голодного пса.
Глянь на отой театр.
Бачиш, замки на дверях ще цілі.
Вони ще цілі.
Тобто те, що було всередині, і досі всередині.
Високий УФ-індекс.
-І урок номер два… -Обережно.
Там угорі є дірки в небі. Воно наче швейцарський сир.
-Угорі наче швейцарський сир. -Я не зразу це вирахував.
Коли на Сонці спалах, він цілком випалює озон,
а тоді електромагнітний імпульс нищить усе електричне.
Моя щастя, що я був на роботі.
Що ти робиш?
Встановлюю координати сиру.
Іди сюди.
Фінч, ти ж сказав, що вгорі наче швейцарський сир.
-Я визначав, де сир. -Це не жарти.
Я не для забави ношу скафандр.
Це не жарти. Я не для забави ношу скафандр.
Чого ти за мною повторюєш?
Ти сказав дивитись і повторювати.
-Перестань повторювати. -Вибач.
І перестань вибачатися.
Перестаю.
Урок номер три такий:
Не знищуй навмисно чужого майна.
ШЕКСПІРІВСЬКИЙ ФЕСТИВАЛЬ
Додаткові м'язи не завадили б.
Допоможи відкрити двері.
Мм. М-м'язи.
Це було забагато м'язів.
Можеш сказати простіше?
Це образний вислів.
Інший спосіб щось сказати. Як про сир.
Як сир.
Так, як про сир. Але не так само.
БАГАТО ГАЛАСУ З НІЧОГО
Фінч, це п'єса Вільяма Шекспіра.
Драматична комедія про кохання,
обман та інші людські непоро…
Мене ніколи не цікавив театр.
Ага! Урок номер чотири.
Проявляй ініціативу.
-Фінч, думаєш, це їсти безпечно? -Тримай.
-Йому приблизно 15 років. -Отак поверни.
Це попкорн, що йому зробиться.
Урок номер п'ять: живи сьогодні.
Тримай.
Ага.
Ще.
Ще, ще.
Ще, ще!
Виявлено торнадо. Сховатися в укриття.
Тиск повітря…
Прокляття. Я думав, вони не заходять на таку висоту.
Висока температура тіла, 39 градусів.
Тиск повітря падає.
Фінч, у мене в голові щось деренчить.
Сховатися в укриття.
-Іде торнадо. Сховатися в укриття. -Сиди. Сидіти.
Сиди. Хороший пес.
Іде торнадо. Сховатися в укриття.
За мною.
Сиди тут. Сиди.
Треба закріпити машину кілками й лебідками.
Бачиш, що я роблю?
Точно повторюй мої дії. Зрозумів?
Зрозумів.
550 метрів.
Сховатися в укриття.
-Дивися, щоб троси не провисали. -Не провисали.
520 метрів.
Іде торнадо.
Сховатися в укриття.
Тепер наступний. Дай мені наступний.
-Іде торнадо. 430 метрів. -Я ще нічого не бачу.
-Давай. Ну давай. -Обережно. Високий пульс.
Ти можеш.
Вертайся в транспортний засіб.
370 метрів.
275 метрів.
Гей.
Сюди. Добре. О, добре.
Сховатися в укриття.
150 метрів.
Давай сюди.
Бігом! Зайди сюди!
Зараз треба бути всередині!
Сховатися в укриття.
Пройди назад.
-Назад. Назад. -Дьюї! Не ти.
90 метрів.
Фінч, що мені робити?
Тримайся за що-небудь.
-60 метрів. -Хто хороший песик?
Тримаюся, Фінч.
15 метрів. Крайня обережність.
Сховатися в укриття.
Я в порядку.
Усі в порядку?
Цуц, ти як?
Дьюї! Ти?
О, дякую. А я думав, що з нею сталося.
Цей можна було забити краще.
А тут не пожалів м'язів.
Гей! Молодець.
Фінч.
Прокляття.
Нам дуже пощастило. Надзвичайно пощастило.
«Fleetwood Southwind» не славиться своєю безпекою.
-Ти це знав? -Ти знайшов домкрат?
Я знайшов запаску, але не домкрат.
Шикарно. Порвана шина й нема домкрата.
Помилки можуть тебе вбити, Вайнберґ. Ти вже мав би це знати.
Фінч.
Ініціатива.
Годиться.
Усе, опускай.
Добре.
Мені сподобалося бути домкратом.
Ти хороший домкрат.
Знаєш, нам…
Нам треба придумати тобі ім'я.
Я б дуже цього хотів.
Може, Джек?
Ні, «Джек» – так називають домкрат.
Може, Вільям Шекспір? Назвеш мене Вільям Шекспір?
Це ім'я зайняте.
Краще щось не таке складне. Щось просте.
Наполеон Бонапарт.
Наполеон був куций.
Що поганого в тому, щоб бути куцим?
Взагалі нічого. Просто ти не куций. Ти дуже високий.
Я дуже високий.
Мені подобається ім'я Ровер.
Ровер – собаче ім'я.
Я думав про стародавній марсохід.
Ясно. Усе одно краще взяти щось не складне й не чиєсь.
Може, хочеш щось не схоже на собачу кличку?
Ні.
Чого твій пес не має імені?
Він має ім'я.
Він Ґуд'єр.
Мені подобається.
Чому ти його не вживаєш? Це ж твій пес.
Це не мій пес.
Він свій власний пес.
Крім того, коли нас тільки двоє, навіщо імена?
Джеф.
Джеф?
Джеф.
Джеф. Серйозно?
Я сказав щось смішне?
Ні. Абсолютно ні.
Воно коротке й просте.
Це правда.
-Як ти й пропонував, Фінч. -Мм. Так.
І я перевірив.
Це не собача кличка.
Не собача. Якби мене різали,
я б не згадав пса на кличку Джеф.
Тоді, з твого дозволу, Фінч…
Дозвіл не потрібен.
Дай руку.
Другу руку. Відповідну.
Потиснемо руки.
Вітаю у світі, Джеф.
Гей, гей!
Чого такий шум і гавкіт?
Я хочу поліпшити комунікацію, вивчивши собачу мову.
Я зробив компаративний аналіз.
Гадаю, я виділив кілька основних фонем.
Одначе все, що я кажу, воно розуміє хибно.
-Чому воно таке, Фінч? -Це не «воно».
Це «він».
І собачої мови не існує.
Воно мене не любить.
Він тобі ще не довіряє.
Потрібен час.
СОЛТ-ЛЕЙК-СІТІ САН-ФРАНЦИСКО
Фінч, я не дуже розумію концепцію довіри.
Можеш мені пояснити?
Добре. Довіра – це коли ми, е…
Довіра – це як… як ми, е, довіряємо.
Це… Це, е…
Може, я розповім одну історію?
Ти розповіси історію про довіру?
Це історія про мене.
Отже… Колись давним-давно,
коли я тільки почав працювати в компанії «Tri Alpha»
з верхів наказали поставити мене в команду,
яка розробляла систему віддаленого керування даними.
Проблема була в тому, що я не люблю працювати в команді,
-тому це була проблема… -Чому ти не любиш
працювати в команді, Фінч?
Бо то була не команда, а зграя йолопів.
-Поклади, поклади. -Що таке йоло…
Що таке йолоп?
Просто я сам працював краще. Слухай далі.
-Слухаю. -Добре.
Ми ніяк не могли поєднати операційну систему з «залізом».
Команда вважала, що це через «залізо».
А я знав, що ні. Що причина в іншому.
Угадай, хто розлущив горішок.
Утім, це не має значення.
Наступне я пам'ятаю,
як доктор Норман Ростокер, засновник «TAE Technologies»,
завітав до нас з візитом.
І це була значна подія.
Він нас похвалив, а мене виокремив.
Каже: «Вайнберґ».
Він знав моє прізвище.
Це так. Він сказав:
«Вайнберґ, я чув, ви це розв'язали самі. Це правда?»
Я після цього думав цілу хвилину.
Але таки придумав, що сказати.
І сказав йому, що нічого б не зробив без моєї команди.
Ти ж казав, що твоя команда – зграя йолопів.
Він подивився мені у вічі й зрозумів, що я збрехав.
Та водночас зрозумів, що команда мене підтримує.
Тож він мені підморгнув і сказав нам усім:
«Командна робота – ключ до успіху».
Ха. Командна робота – ключ.
-Так. -Морг-морг.
Правильно.
Це так.
Фінч, щось я не зрозумів, про що була ця історія.
-А ти подумай. -Думаю.
Це про творення довіри і спонукання інших тобі довіряти.
Але ж ти, Фінч, насправді не довіряв своїй команді.
І я знаходжу цю історію важкою для розуміння.
Я пропоную…
Фінч.
Фінч, хочеш, я поведу?
-УФ-випромінювання, 60 градусів. -Мені треба кілька хвилин.
А ви з ним…
по… почніть будувати…
довіру.
-Добре? -Як в історії?
Так, так. Як в історії.
Лишайтеся в тіні.
Виходь.
-Е, ні! -Виходь.
Ні. Ні, ні, не так.
-Виходь. -Віддай.
Дай сюди. Усе, усе.
Дай сюди. Дай поводок.
Виходь, малий. Виходь.
От і добре.
Я ж казав, що він мене не любить.
Залишайся тут.
Стережи фортецю.
Ну, що замовимо?
Прийми лікті зі стола. Зі стола. Прийми.
ВИЗВОЛЬ СВІЙ РОЗУМ
Е-е. Макарони з сиром.
Візьму триповерховий сандвіч з індичатиною.
Чорт.
Зупинись.
О! Гей!
Ні! Гей, сюди.
Іди сюди. Добре, добре.
Сиди.
Що сталося, Джеф?
Нічого.
Ти проїхався на автобусі?
Ні.
Ні?
Він по-покотився.
Ну нічого. Добре.
Бо ти ще не готовий водити автобус.
Я бачив, як ти водиш.
Ти засмутився?
Слухайся мене, чуєш?
Добре.
Візьми ультрафіолетовий скафандр і принеси мені.
Шолом, охолоджувач, усе. Добре?
Добре.
Це зрозуміло?
Зрозуміло.
Ні, ні!
Ні!
Ні, ні!
Ні!
Неси, а не вези!
Стій! Стоп!
Я прекрасний водій.
Іди сюди.
Ультрафіолет не дискримінує. Шкіру собаки чи людини палить однаково.
-Я думав, ти хотів… -Ти маєш одне завдання.
Дбати про собаку. Для цього я тебе створив.
Це єдина причина, чому ти існуєш.
Четверте правило.
Мені не треба компаньйона. Не треба друга.
Треба, щоб ти робив свою роботу.
Вибач, я…
Я розумію, що ти народився вчора, але пора вже вирости!
Бачить бог, ти суцільний ризик від А до Z.
Зрозумій, які ми вразливі.
Що скажеш?
Цілком годящий момент.
Для чого?
Тепер ніжно. Ніжненько.
Додай трошечки газу.
Не рвучко.
Дуже ніжно.
Не так ніжно.
-Вибач. -Ти знаєш, що означає «ніжно».
Легко.
Тепер легко. Легко.
Легенько.
Не рви кермо.
Дуже сильно крутиш. Рвеш на поворотах.
-Вибач. -На волосинку послаб педаль.
Добре.
Тепер їдь рівно, так як зараз.
Прекрасно.
Очі – на дорозі.
Мотор багато жере, але я дещо вдосконалив.
Якщо їхати рівно, до 80 км/год, то буде нормально.
Добре. Так.
Я відмінний водій.
Не спіши з висновками.
Очі на дорозі.
Бачиш, людино дощу? Ти ще тільки учень.
Тоді я відмінний учень.
Угу.
Сан-Франциско, чекай нас!
Яка холодна ніч. Давно таких не бувало.
Фінч.
Це полярне сяйво.
Так?
Тепер його видно не тільки з Аляски.
Можна за це дякувати спалаху.
Прощавай, озон.
Прощавай, тепле сонечко на лиці.
Рослинність, урожаї, їжа. Усе прощавай.
Та все ж ми є.
Так.
Ось ми є, Фінч.
Можна щось спитати?
Якщо денне світло небезпечне, то чому ми не їдемо вночі?
Якби їхати вночі було безпечно, невже б я до цього не додумався?
Куди ми їдемо?
До моста «Золоті Ворота».
У незвідане.
Курява, дим, 70-градусна спека, ультрафіолет – з цим я впораюся.
Чому?
Бо це передбачувано.
Рух уночі підсовує таке, чого не передбачиш.
Людей.
Голодні люди ховаються в тіні. Люди, що хочуть тобі зла.
Яким не можна довіряти.
А чому? Як ти знаєш, що тим людям не можна довіряти?
Бо через довіру можуть убити.
Не довіряй нікому.
Ти знов на мене сердишся.
З тобою може статися різне.
Таке, що сильніше за тебе.
Будуть бурхливі емоції.
І те, як ти з цим справишся, те, що робитимеш…
визначить, хто ти.
З тобою таке бувало?
Це буває з усіма нами.
Хочемо ми того чи ні.
Дуже холодно.
Надто холодно для цих старих кісток.
Фінч, я тут ще трохи побуду, якщо ти не проти.
Добре.
Ти нездоровий.
Я в порядку.
Що я повинен робити?
Вик… виклич лікаря.
ДОПОМОЖІТЬ НАМ
Хороший пес. Сиди.
Виходь, Дьюї.
Діємо за планом.
Урок номер один.
Ніколи не пропускай можливості попоїсти.
Урок номер два…
ДЕНВЕРСЬКА ЛІКАРНЯ
Не знищуй навмисно чужого майна.
Додаткові м'язи не завадили б.
Це образний вислів, до речі.
Сюди, Дьюї.
Урок номер три:
Там угорі наче швейцарський сир.
Високий УФ-індекс, 62 градуси.
Обережно.
Гей.
Будь тут.
Стережи фортецю.
О ні.
Урок номер чотири: проявляй ініціативу.
Ліки.
Ініціатива.
Урок номер п'ять: живи сьогодні.
Мм. Непогано.
Сидіти.
Ініціатива, ініціатива!
О ні.
Вибач, Дьюї.
Уставай!
Фінч.
Подобається моя нова куртка?
Що ти робиш?
Ти мене хоч трохи слухав?
Але ж… ініціатива, Фінч.
Ініціатива вимагає здорового глузду.
Якби ти його мав, то зрозумів би, що в будівлі щось не так.
Ф… Фінч, думаєш…
Виходь негайно.
Фінч.
Де Дьюї?
Дьюї не стало.
Високий пульс, 150 ударів на хвилину.
Двері. Замкни двері.
Обережно.
Високий пульс.
На, забери.
-Обережно. -Тепер візьми кермо.
Висока температура тіла, 40 градусів.
Високий артеріальний тиск.
-Можна пропозицію? -Ні!
Не можна. То була пастка, і ти зайшов прямо в неї.
Дьюї був один з нас, а тепер його не стало через твою дурну помилку.
-Обережно. Високий пульс. -Сюди, цуцику.
Сюди. Іди, малий. Сюди. Іди.
Відтепер будуть нові правила.
Більше ніяких помилок. Ми їх не можемо собі дозволити.
Що я повинен робити?
Веди. Треба набрати милі.
Щось не так?
Нас переслідують.
Переслідують?
А хто?
Не хочу дізнатися.
Ти все одно бачиш?
Я бачу.
Треба відірватися.
Дави. Дави газ до підлоги.
-В інструкції до автобуса сказано… -Виконуй. Давай, давай газу!
Газу. Газу! Швидше!
Можна пропозицію, Фінч?
-Треба з'їхати з дороги. -Що ти робиш?
-Переїзд. Тобто проїзд. -Не розумію.
Зараз. Круто вліво!
Їдь. Їдь! Чого зупиняєшся?
Треба сховатися! Їдь!
Треба їхати!
-Фінч, я думаю… -Давай! Їдь!
Фінч.
Максимальна висота цього проїзду –
чотири метри 14 сантиметрів.
Допрацьований транспортний засіб…
Фінч!
-Фінч! -Що я накоїв?
Ні! Ні, Джеф!
Фінч, я думав, тебе не стало.
Ми не виживемо.
Це кінець.
Я дуже старий. Дуже хворий. Дуже втомлений. Усе закінчено.
Фінч, буде дощ. Ти знаєш, що це означає…
Перестань. Просто змирися.
Усе закінчено.
Ні.
Не можна здаватися.
Я не дозволю тобі здатися.
Ти не дозволиш?
Не тобі вирішувати, бо ти просто машина.
Робот не може завдати шкоди людині чи
бездією допустити їй шкоду.
Заткнись!
Можна щось спитати?
Думаєш, ми доїдемо до моста «Золоті Ворота»?
Я думаю, доїдемо.
Хочеш знати чому?
Бо я вірю в тебе, Фінч.
Розказати тобі історію?
Давай.
Колись давним-давно…
на Сонці стався спалах.
Але не він нас винищив. Ми самі це зробили.
Деякі поховалися й позамикали двері.
Вдавали, що нічого не сталося.
Вони довго не протягли.
Решта нас зробили все, щоб вижити.
Ми скрізь нишпорили й билися за те, що лишилось,
доки нічого не лишилось.
Я обшукував один супермаркет.
Його обчистили ще до мене,
але випадково могли щось пропустити, і це було щастя.
Я знайшов мішок вермішелі.
РОЗПРОДАЖ ШИН GOODYEAR!
Та не встиг я вийти…
як з'явилася мати з дитиною.
У них був магазинний возик з їхніми речами.
Дівчинці було не більше дев'яти років.
На спині – рожевий рюкзак з єдинорогом.
А в руках – револьвер.
Я почув, як мама сказала: «Побачиш когось –
візьми на мушку й роби, як я тебе вчила».
І до мене дійшло, що як дівчинка мене побачить,
то застрелить і забере мою вермішель.
То я й сховався.
І чекав, поки вони підуть.
Та коли вони вже йшли, підїхав автомобіль «універсал».
І водій вийшов, бо побачив дівчинку.
Він кричав
і розмахував дробовиком, як скажений.
Побачив возика й захотів усе з нього забрати.
Він горлав: «Дай сюди. Дай сюди».
А тоді вибігла мама й закричала на нього:
«Відчепися від нас».
Дівчинка дуже злякалась і…
не знала, куди цілити револьвер.
Вона плакала.
І обидві верещали.
А тоді бах, бах.
Усе сталося так швидко.
Коли він поїхав і я зміг до них підійти,
було вже пізно.
Потім я почув цей звук.
Тихесеньке скавучання
з рожевого рюкзака дівчинки.
І я його розкрив.
Там була тремтяча малесенька тваринка.
Така перелякана.
І така самотня.
Голод перетворив людей на вбивць.
І зробив…
зробив мене боягузом.
Як у це можна повірити?
Ти це бачиш?
Сан-Франциско.
Фінч.
Всього 770 кілометрів.
ФІНЧ, НА ТОЙ РІК ЇХАТИМУ ЧЕРЕЗ САН-ФРАНЦИСКО. ЗУСТРІНЕМОСЯ? – ТАТО
«Тато».
Тато.
УФ-індекс низький. Не критичний.
Думаю, тобі треба вийти й подивитися.
-Фінч! -Що?
-Отут.
Я не хотів його збивати.
Ти ж казав…
Швейцарський сир.
Я не знаю.
Це чудесно, Джеф.
Так добре я не їв уже дуже-дуже давно.
Знаєш що?
Що?
Учора я це бачив у своїй голові.
У голові?
Ми втрьох стояли на мосту «Золоті Ворота»,
наче картина, якої ще не було.
Ого!
Джеф, тобі снився сон?
Це… Я приголомшений.
Хотів би я тебе побачити через п'ять-шість років.
Я не розчарування?
О, авжеж ні. Ні.
Дарма я казав, що ти машина.
Можна щось запитати?
Ти казав, що картка з мостом «Золоті Ворота» – від дядька,
але ззаду підписано «тато».
Чому це так?
Ну, ти нічого не пропустиш.
Не пропущу.
Думаю, треба послухати ще одну історію.
Ну…
Мама завжди казала, що в татові тече кров вікінгів.
Ти не сказав: «Колись давним-давно».
Добре. Колись давним-давно…
він нас покинув.
До того, як я народився.
Він був у армії.
Якийсь сапер, очевидно. Будував мости.
І завжди був у роз'їздах. Не мав контактів.
А на мій п'ятнадцятий день народження раптом прийшла поштова картка.
Та, що з мостом «Золоті Ворота».
Він на ній написав, що надіється на нашу зустріч.
А тимчасом хай би я поїздив, побачив світ.
Підписав: «Тато». Я її дуже цінував.
Коли я вже був досить дорослий, я купив цей шикарний костюм.
І думав, що як ми нарешті зустрінемось,
це його вразить, і він мною пишатиметься.
Більше я про нього не чув.
То ти зумів?
Що зумів?
Ти зумів побачити світ?
Один раз їздив у Нью-Йорк.
-Так? -Мені він не сподобався.
Юрми народу й бруд.
Окрім цього, далі Міссурі я не бував.
Завжди щось заважало.
Здоров'я, робота, мама, кінець світу.
Так, я, е…
Ніколи ніде не був.
А що інші картки? Чому вони всі чисті?
Коли я бачив гарну, то купував.
Свого роду колекція. У список того, що треба зробити в житті.
Мабуть. Не знаю.
Ми, люди, повні суперечностей.
Ось ти можеш сказати,
скільки заклепок має міст «Золоті Ворота».
І скільки в ньому кілометрів тросів, і яка його висота.
Та поки ти не станеш на ньому й не побачиш його краси,
не послухаєш, як співають на вітрі троси…
Це досвід.
Це людський досвід.
Це не уява, це… це життя.
Але ж ти, Фінч, ніколи не був на мосту «Золоті Ворота».
Так, Джеф, ніколи не був.
Дякую.
Як я сказав, люди повні суперечностей.
Жаль, що я так мало зробив, поки ще міг.
То вирушаймо негайно, Фінч!
Вирушимо негайно.
Якщо вирушимо негайно, то через 18 годин 33 хвилини…
Джеф, я вмираю.
Я вмру.
Коли мене не стане…
обіцяєш робити для Ґуд'єра все, що треба?
Де твій м'ячик?
Він тут? Це твій м'ячик?
Це твій м'ячик?
Твій м'ячик?
Де твій м'ячик?
Біжи! О! Візьми!
Давай. От добре.
Тепер ти спробуй.
Так. Кидай.
Ну давай. Кидай.
Такі штуки дуже важливі.
Де твій м'ячик?
Де м'ячик? Він тут? Тут?
Ти кидай.
Це твій м'ячик?
-Кидай м'ячика. -Лови, малий.
Де твій м'ячик?
Кидай м'ячика.
Лови!
Гей, Фінч!
Так.
Сюди, малий!
До мене, малий.
-Ще. -Він же приніс тобі.
Це тому, що собаки діють за звичкою.
Сюди, малий!
До мене.
Будь ласка.
Виконуй.
Молодець. Хороший…
Я ж казав, що він мене не любить.
Ви з ним… розберетеся.
Давай. Повір мені.
Ой, зіпсував я свій шикарний костюм.
Я тримаю.
Усе добре.
Ти дихай, Фінч. Дихай.
Я трохи полежу. А ви грайтеся.
Обидва… Ідіть обидва.
-Грайтеся. -Що я… Що я можу зробити, Фінч?
Джеф, ти вже зробив.
Потисни мені руку.
Ні.
Що мені робити?
Що тобі робити, Джеф?
Що робив би Фінч?
Нагодував би пса.
Я нагодую пса.
От чорт.
ФІНЧ ВАЙНБЕРҐ
З ЛЮБОВ'Ю – ҐУД'ЄР І ДЖЕФ
Ось ти можеш сказати,
скільки заклепок має міст «Золоті Ворота».
І скільки в ньому кілометрів тросів, і яка його висота.
ПОЇХАЛИ В САНТА-РОСУ
Та поки ти не станеш на ньому й не побачиш його краси,
не послухаєш, як співають на вітрі троси…
Це досвід.
ТІТКО СОФІ, МИ ЖИВІ! ШУКАЙТЕ В ОКРУЗІ МАРІН
Це людський досвід.
ДЖЕННІФЕР ЛІ
Бачу, ми не єдині тут проїжджаємо.
Думаєш, вони ще там?
Є тільки один спосіб дізнатися.
Він прекрасний.
Фінч знав, що говорив.
А може, історію?
Отож колись давним-давно…
Фінч
Переклад субтитрів: Дмитро Левченко