«ТА ІСТИНА ПОДАРУЄ ТОБІ СВОБОДУ» ІОАНН 8:32
Із Каліфорнії повідомляють
про поширення лісових пожеж на територію Лос-Анджелеса.
-Президент заявив… -911, пожежна та медична служба.
-Штат і далі потерпає від пожеж. -Що горить?
Тут жахливий хімічний запах… У повітрі шар диму.
Він стріляє зі зброї.
Приїздіть швидше, хай вам грець!
Пожежна і медична служба…
Дерева горять.
Ви можете якось вибратися зі свого будинку?
Хтось украв мою вантажівку з моєю тримісячною донькою на задньому сидінні.
Треба вивести звідси моїх дітей.
Кляті пожежі.
Дихати нічим.
Допоможіть мені.
-911. Диспетчер служби допомоги 625. -Допоможіть мені.
-За якою адресою вам потрібна допомога? -Допоможіть мені.
-Ясно. Скажіть, це Дрю Неш? -Так.
Ви знаходитеся на 1304 Браєрвуд?
Ні-ні.
-Тоді де ви зараз? -Тут темно, і я не можу дихати.
-Мені треба знати, де ви. -Чорта лисого.
-Я бачу, що ви в Пакоїмі. -Трясця.
-Що ви вживали, Дрю? -Що?
Ви вживали наркотики, Дрю?
-Так. -Не слід цього робити. Що ви прийняли?
-Фен. -Вкололи чи дихали?
-Глибоко вдихніть і скажіть. -Я не можу дихати. Мені, бляха, страшно.
Я розумію, але ви самі винні, чи не так?
-Дрю? -Так. Пришліть сюди довбану швидку.
Тоді дайте свою адресу. Я відправлю швидку й поліцію.
Ні! Трясця! Ні!
НЕВИЗНАЧЕНИЙ НОМЕР
-Бляха! -Дрю?
Це Джо.
Привіт, Джо. Маєте час відповісти на кілька питань щодо завтра?
-Хто це? -У мене лише кілька питань.
-Я спитав, хто дзвонить. -Це Кетрін Гарбор.
Ви журналістка?
Здається, я так і сказала. «Лос-Анджелес Таймс».
Зараз невдалий час? Можна передзвонити.
Хіба ви не повинні представитися, перш ніж задавати питання?
-Я хочу почути вашу версію історії. -Звідки у вас цей номер?
-Я пишу про вашу справу… -Звідки у вас цей номер?
Повторюю, жодних коментарів.
-У вас є мій номер… -Бейлоре, ніяких дзвінків. Я ж казала.
Я думав, це робочий дзвінок.
Привіт. Вибачте, я знову тут. Так. Що…
-911. Диспетчер служби допомоги 625. -Мій собака…
-За якою адресою вам потрібна допомога? -Це пожежна служба?
Ні, це 911. Можу вас з'єднати з пожежними. Зачекайте на лінії.
-Я бачу полум'я з боку схилу. -Розумію.
Заждіть хвилинку. Я вас з'єдную.
Так, мені потрібна фактична адреса.
911. Диспетчер служби допомоги 625. За якою адресою вам потрібна допомога?
Мене звуть Метью Фонтнот. Я друг губернатора.
Я тут у важливих справах. І мене обікрали.
Скажіть, як вас звуть? Ваше прізвище, Метью?
-Фонтнот. Метью Фонтнот. -Можете продиктувати по літерах?
Ф-О-Н-Т-Н-О-Т.
-Де ви? -Я у своїй машині. Приїздіть швидко!
-Ви у центрі Лос-Анджелеса? -Думаю, так. Я тут у справах.
-Розумію, сер. Де саме ви знаходитесь? -Брате, невже на екрані не видно?
-На жаль, ці дані не точні. -Трясця, мені потрібна поліція!
Потрібна адреса. Вийдіть із машини. Знайдіть назву вулиці чи орієнтир.
Я ж сказав, мене щойно обікрали! Я не вилізу з довбаної машини!
-Що сталося, сер? -Що…
Жінка витягла ніж, забрала в мене гаманець і комп'ютер. Ясно?
А там уся моя робота.
-Це сталося щойно? -Так.
-На вулиці? -Ні.
-У моїй машині, чуваче. Я ж казав. -Як вона проникла у вашу машину?
Я… Хіба це важливо?
Тобто? Я…
Вона просто застрибнула.
-«Застрибнула». -Іди до дідька.
Віддай мені комп'ютер.
-Ви бачите будівлю «Веллс Фарґо»? -Я вже подзвонив у поліцію.
-Сер? -Так, я саме під нею.
Ви на Банкер-гілл, у фінансовому кварталі.
-Назвіть номер вашого автомобіля. -Не знаю. Він орендований.
-Там є двері? -Божевілля якесь.
У машині? Так, двері є.
Так. Відкрийте їх, вийдіть і назвіть номер машини.
Я ж казав, що не вилізу з машини.
Номер має бути в техпаспорті, що лежить у бардачку.
Можете сказати, скільки ще чекати?
Хіба ви не повинні мене захищати?
Господи, де він на техпаспорті?
Ось, знайшов.
«2DTN35S».
-Яка марка й модель машини, сер? -Синя БМВ сьомої моделі.
Як вона виглядає?
Молода, висока, темна шкіра, рожеве волосся, високі підбори.
-Раса? -Мексиканка. Латиноамериканка.
Можете пригадати ще щось?
Просто розкішна. Тобто, самі розумієте…
Зачекайте на лінії. Я з'єднаюся з диспетчером.
Фізична адреса. Чудово, дякую.
Диспетчерська відділу поліції Л.А. Сержант Міллер слухає.
Це офіцер Бейлор. Тут пограбування на Банкер-гілл.
-Підозрюваний озброєний і… -Офіцере Бейлор!
-Серйозно? Це Білл. -Що, сержант?
Щотижнева зміна керівництва.
-Що? Сержант? -Так.
Що ти забув у диспетчерській?
Програма рівнозначності. Кожен сержант двічі на місяць сидить на телефоні.
Раціональне використання ресурсів.
Так, політикам краще знати, як нам виконувати нашу роботу.
Чергування на телефоні - фігня.
Серйозно? Думаю, це класна ідея.
Завтра знову повернешся на вулицю.
Не можу дочекатися.
До справи. Що там у тебе?
Проститутка пограбувала Метью Фонтнота на Банкер-гілл.
-Латиноамериканка, рожеве волосся. -Як мило.
Каліфорнійські номері. Два-Девід-Том-Нора-три-п'ять-Сем.
Зрозуміло. Ми когось відправимо.
Нехай трохи там помаринується.
Чудово.
Сержанте, я чув, ви перехопили партію в порту минулого тижня.
Так, це було щось. 13 кіло.
-Схованка АК? -Так, ми його прийняли.
-Був хтось із боротьби з наркотиками? -Авжеж.
Так, Чейні та Гант. Вони підтягнули спецназ.
Крутяк.
У Ріка все гаразд?
Так.
Чому питаєш?
Просто так.
-Так, у нього все добре. -Ясно.
Я відправлю наряд. До зустрічі.
-Бувай, сержанте. -Бувай.
911. Диспетчер служби допомоги 125. За якою адресою вам потрібна допомога?
-Ви бачили, як він виглядає? -Алло?
-Я тут, сер. -Господи, нарешті.
Друже, в мене є дружина.
Сердита жінка. І має дуже важку руку.
Вона нічого не знає. Я поїхав у справах.
-Офіцери вже їдуть, сер. -І…
Спробуйте все владнати до їхнього приїзду.
Ні. Ніж для стейків, приклеєний стрічкою до держака не…
Так. За п'ять хвилин.
Сер. Ви ще на лінії?
Де ви зараз?
За якою адресою вам потрібна допомога?
Ви бачите назву вулиці?
Гаразд. Її перетинає інша вулиця?
Перехрестя.
Так. Ви роздивилися машину, сер?
Якого вона була кольору?
Ви бачили, в якому напрямку вона поїхала?
Так, вулицею Слоусон. Ясно, сер.
Зачекайте, будь ласка.
911. Служба допомоги, офіцер 136. Що у вас сталося?
Спробуйте лягти й чекайте на рятівників.
-Я вийду на хвильку? -Так.
Привіт, це Джесс. Ви знаєте, що робити. Залиште повідомлення.
Я знаю, що не повинен…
Та якщо Пейдж ще не спить, можна побажати їй солодких снів?
Для мене це важливо.
Бувай.
Він дзвонить! Боже, чуваче.
911. Диспетчер служби допомоги 625. За якою адресою вам потрібна допомога?
911. За якою адресою вам потрібна допомога?
Алло. Це Емілі?
-Привіт, сонечко. -Вибачте, ви набрали 911.
-Так. -Вам потрібна допомога?
-Так. -Гаразд, Емілі.
Ви на 5800 Ріджіс-стріт, квартира 6?
-Не бійся. -Ви пили?
-Ні. -Навіщо ви нам подзвонили?
-Я лише хотіла з тобою поговорити. -Усе, я від'єднуюся.
Сонечко, я просто виїхала покататися.
-Ну все, закінчуй. -Хто це?
-Так, я розумію. -Поряд із вами хтось є?
-Годі вже. -Емілі?
Людина поряд знає, що ви нам подзвонили?
-Ні. -Вони думають до кого ви дзвоните?
Так, сонечко.
-До вашої дитини? -Так.
Емілі, я ставитиму закриті питання, добре?
Ви знаєте того, хто поряд із вами?
Так.
У нього є зброя?
Емілі, людина поряд із вами озброєна?
Я не знаю.
Вас викрали?
Так.
Ясно.
Емілі, зберігайте спокій. Треба з'ясувати, де ви.
Я бачу, що ви за містом.
Спробуйте зберігати спокій. Удавайте, що розмовляєте з дитиною.
Говоріть так, ніби я ваша дитина.
Матуся скоро повернеться, добре, сонечко?
Гаразд. Ви на автостраді?
-Так. -На «I-10»?
-Так. -Захід?
Ну ж бо.
-У напрямку пляжу? -Ні.
Ви бачили пожежу?
Так.
Коли дивитеся у вікно, вона ліворуч чи праворуч?
-Так. -Ліворуч?
-Так. -Ясно, ви їдете на схід.
-Так. -Гаразд.
Ану віддай телефон.
Залишайтеся на лінії, Емілі. Скажіть, дитина засмучена.
-Вона засмучена. -Я мушу притримати ваш дзвінок.
Ні.
Я мушу. Не кладіть слухавку. Удавайте, що заспокоюєте дитину.
Спробуйте, Емілі.
Не засмучуйся. Я скоро буду вдома.
Добре. Я зараз.
Візьми слухавку.
Каліфорнійський дорожній патруль.
Офіцер Джо Бейлор. Диспетчерська відділу поліції Л.А.
У мене викрадення жінки.
Її кудись везуть на машині автострадою «I-10» на схід від центру.
-Є вільні наряди? -Я перевірю.
ЕТАП II МОБІЛЬНИЙ
Є хтось? Алло?
-Є дехто неподалік. -Відправте їх на схід.
Є номер машини?
Ні, але жінка дасть мені сигнал, коли побачить поліцію. Зачекайте.
Гаразд, сонечко.
Емілі, я повернувся.
КДП вас розшукує. Скажіть мені, коли їх побачите.
-Вони вас зупинять, добре? -Гаразд.
-Будемо чекати, Емілі. Так? -Так.
Вони вже близько.
Так, сонечко.
ДЖЕСС
Чорт.
Що?
-Емілі. -Що?
Емілі, зробіть вигляд, ніби заспокоюєте дитину.
Мама скоро повернеться, добре, сонечко?
Скажіть їй… Скажіть іти спати.
Час спатки, сонечко.
Мені страшно.
-Час спатки, сонечко. -Ви молодець. Добре.
Тримайтеся. Ми вже їдемо.
Тільки залиш світло, гаразд?
Ну все, годі вже.
Дай мені телефон, я з нею поговорю.
Скажіть, що вона хоче говорити тільки з вами.
-Хоче говорити тільки з вами. -Дай телефон.
Вона хоче говорити тільки зі мною.
Вона не хоче говорити з тобою. Вибач.
Мені потрібен колір машини. Коли я назву правильний, скажіть «добре».
Червоний, синій, чорний, білий…
-Добре. -Білий?
-Так. -Це легкова машина?
-Ні. -Вантажівка?
-Фургон. -Що?
Ні, Емілі, тільки «так» або «ні».
-Що ти сказала? -Вибач, маю закінчувати.
-Емілі, не від'єднуйтеся. -Маю закінчувати.
Покладіть телефон на підлогу, у кишеню…
З ким ти розмовляєш?
Де він не побачить. Не вимикайте, щоб ми могли стежити.
Якщо не можете, то передзвоніть.
-Мене звати Джо. Я чекатиму. -Маю закінчувати.
Чуєте? Я буду чекати. Мене звати…
Трясця!
Це Джо. Я її втратив. Вона виїхала за межі міста.
Чи є хтось у повітрі?
Ні. Усі борти на землі через пожежу.
Потужний вітер, густий дим, низька видимість.
Нехай ваш офіцер зателефонує мені на внутрішній.
-Що ти намагаєшся зробити… -Просто нехай подзвонить!
-Чорт забирай. -Очікуй.
Це офіцер Джо Бейлор, диспетчерська відділу поліції Л.А.
Говорить офіцер Родріґес, КДП. Мені сказали вас набрати.
-Де ви знаходитеся? -Ми на сході «I-10», біля Фонтани.
-Яка швидкість? -Десь 145.
-Що ми шукаємо? -Білий фургон.
-Можете повторити? -Білий фургон.
-Вони шукають білий фургон? -Так.
-Перед нами є фургон. -Колір?
Не бачу. Тут дим і сильний вітер.
-Під'їдьте до них. -Не треба мені наказувати.
-Мабуть, це він. -Чорт, стільки диму.
Звертає з автостради. Схоже, помітив нас.
-Під'їдьте до нього. -Не можу. Він з'їхав.
-Під'їдьте до нього. -Не можу.
Бляха, за ним!
-Он він. -Добре.
-Так, він зупиняється. -Білий?
Через пил не розібрати.
-Він озброєний? -Не знаю. Можливо.
Зрозуміло!
Так, починаємо.
-Дорожній патруль! Покажіть ваші руки! -Я нічого не зробив, друже.
Тримай так, щоб я їх бачив! На кермо!
Що я зробив?
Вийдіть із машини. Виходьте!
Стояти. Покажіть руки!
Показую. Підняв. Тримаю!
-У машині є зброя? -Ні, чуваче, ми з другом.
Що везете?
Офіцере, в чому справа?
-Стеж за ним. -Зрозумів.
Не той фургон, В.П.Л.А. Жінки немає.
Що? Ви впевнені?
Так.
Він білий?
Білий чи сріблястий. Не розібрати. Тут небо палає.
-Каліфорнійський дорожній патруль. -Це Джо. Не той фургон.
Я повідомлю всім нарядам. Що ми шукаємо?
-Білий фургон. -Цього не досить.
-У мене шість патрульних машин. -Знаю. Номер машини.
Я маю лише посвідчення водія та адресу, але буду шукати.
Знайдіть номер машини, і я передам патрульним.
Гаразд, я шукатиму. А можна перекрити автостраду?
Зачекайте.
Черговий відмовив. Для цього замало…
Просто знайдіть машину й перекрийте автостраду.
Ну ж бо!
-Ми не знаємо, куди вони прямують. -Спокійно, Бейлоре!
Наші офіцери на викликах з приводу пожежі.
Довбана пожежа.
Знайдіть номер машини, і я передам…
Це не я.
НОМЕР У БАЗІ - 818 149-0127
Мамо?
-Мамо? -Це офіцер Джо Бейлор, В.П.Л.А.
Удома є хтось із батьків?
-Ні. -Як тебе звуть?
-Еббі. -Скільки тобі років?
-Шість років і дев'ять місяців. -Шість років і дев'ять місяців.
-Вдома ще є брат. -Добре. Я можу з ним поговорити?
Він ще немовля.
Еббі, як звуть твою маму?
Емілі?
-Їх немає вдома. -Кого немає?
-Мами й тата. -А де вони?
Вони мене просто залишили.
У твого тата є білий фургон?
У нього є велика біла машина?
Ага.
Як звуть твого тата?
Як мама називає твого тата?
Генрі. А я - тато.
Він каже, я можу дзвонити йому будь-коли.
Еббі?
-Еббі… -Я дзвоню до тата.
Які цифри ти щойно набирала?
213-100-72…
Чекай, 72, а далі? Можеш ще раз повторити ці цифри?
213-100-7200.
Молодець.
Генрі Фішер. Чудово.
Тато допоміг мені запам'ятати.
СТ. 240 - ДРІБНЕ ПОРУШЕННЯ СТ. 245 - ТЯЖКИЙ ЗЛОЧИН
Добре. Ти молодець. Ти це знаєш?
ВИЛУЧЕННЯ ПРАВ ЗА КЕРУВАННЯ ПІД ВПЛИВОМ АЛКОГОЛЮ
Номер машини.
РЕЄСТР. НОМЕР - 2FTD12K
Тато живе з вами, Еббі?
Я до нього їжджу.
-Де моя мама? -Еббі.
Де моя мама?
Еббі, не плач.
Еббі?
Усе буде добре.
Олівер злякався ножа.
Що?
Тато кричав на маму. Вона плакала.
-Олівер - це твій братик? -Так.
У твого тата був ніж?
Де моя мама?
Так. Я з нею щойно розмовляв. Із нею все буде гаразд.
-Обіцяєте? -Обіцяю.
Так, обіцяю.
Еббі, ми поліцейські.
-Ти знаєш, що таке поліція? -Так.
Ми захищаємо.
Ні.
Ми захищаємо тих, хто потребує захисту.
Ви кривдите людей. Ви забрали мого тата.
Де моя мама?
Я знайду твою маму.
І поверну її тобі й твоєму братику.
Хочеш, щоб я це зробив?
-Хочу, щоб мама повернулася. -Знаю.
Мені самому бути теж страшно.
Знаєш, що я роблю, коли мені самотньо? Вмикаю телевізор, і вже не сам.
Спробуєш це зробити?
Він зламався.
Може, посидиш із братиком?
-Він спить. -Добре. Просто сходи до нього.
Тато сказав його не будити.
Ти не розбудиш, якщо тихо.
А я тим часом попрошу офіцерів приїхати,
щоб вони приглянули за тобою з Олівером.
Не хочу більше розмовляти. Де моя мама?
Невдовзі хтось до вас приїде. Як знадобиться допомога, дзвони 911.
Можеш повторити?
911.
Натискай ці цифри, як коли дзвониш таткові.
-911. -Правильно.
А мене звати Джо. Повториш?
911. Джо.
Добре. Молодець, Еббі.
Гаразд, до побачення.
Що сталося?
Не твоє собаче діло.
Емілі Лайтон ні до кого не дзвонила?
Що таке, Бейлоре? Навіщо питаєш?
Ніхто не говорив із Емілі Лайтон?
-А ти, Менні? -Ні.
-Каліфорнійський дорожній патруль. -Це Джо.
Каліфорнійський номер два-Френк-Том-Девід-дванадцять-Кінг.
Два-Френк-Том-Девід-дванадцять-Кінг. Я передам.
Вона з колишнім. Генрі Фішер. Він її викрав.
-Зрозуміло. -У підозрюваного ніж.
-Я передам. -І арешт за насильство.
Я передам номер автомобіля.
Хтось може поїхати до неї додому?
-Я маю передати номер. -Ясно, а що далі?
-Чекати, коли знайдуть фургон? -Так, але ж потрібен план дій.
-Джо. -Там дівчинка…
Що швидше вони отримають номер машини, тим швидше їх знайдуть, так?
Ні-ні, послухай.
-Треба, щоб… -Дякую, що знайшов номер.
Послухай, думаю, якщо відправити машину
-до її будинку. -Ні, це ти послухай.
Слухай! У мене тут море дзвінків.
Зачекай, доки вона не зателефонує. Роби своє, а я робитиму своє. Добре?
Добре?
Так.
Добре.
До речі, я…
16-Адам-71.
Перевірка добробуту на 5800 Ріджіс-стріт, квартира 6.
Двоє дітей самі вдома. Терміново.
16-Адам-71, прийнято.
Звертаємо вашу увагу на те, що в нас багато пожеж.
Передбачається довший час очікування.
16…
Чорт.
Джесс?
Джо, я хочу, щоб ви розповіли свою версію історії. Газета вийде завтра.
-Хто це? -У мене лише кілька запитань.
Хто це?
Кетрін Гарбор, «Лос-Анджелес Таймс».
-Кетрін Гарбор, годі мені дзвонити. -Послухайте.
Гей, Менні.
Слухай, тут холодно?
Ніби нормально.
-Менні. -Що?
Я був неправий.
-Не сьогодні, а взагалі. -Так, згоден.
Давай якось сходимо на пиво.
Добра ідея, друже.
Слухай, у мене технічне питання.
Кажи.
Якщо вийду з системи тут, а ввійду на іншому комп'ютері,
дзвінки надходитимуть ті самі?
Так, справа в логіні, а не комп'ютері.
Твоя система завжди з тобою.
Ти куди? Закінчуємо за 15 хвилин.
То на пиво підемо?
Диспетчерська відділу поліції Л.А. Сержант Міллер.
Привіт, сержанте. Це Джо.
Здоров! Ти вдома буваєш?
Я не заважаю?
Аж ніяк. Тут нудніше, ніж у сортирі.
Коли запор - не нудно.
Слушне зауваження.
Є хвилинка?
Авжеж, тут тиша. Розповідай.
Мені потрібна послуга.
Без проблем. Що треба?
Можеш відправити наряд за адресою 5800 Ріджіс-стріт, квартира 6?
-Це терміново. -Гаразд. Так, зробимо. А що сталося?
Засуджений злочинець викрав свою колишню дружину,
залишивши двох дітей в будинку матері.
Треба відправити до них наряд.
А звідки ти знаєш, що діти там?
Я розмовляв з дівчинкою, Еббі.
Ясно, а їхні батьки вдома?
Ні. Він забрав її, і вони поїхали кудись на схід від міста.
-А ти говорив із КДП? -Так. Але КДП розшукує машину.
Сержанте, послухай, вони не живуть разом,
а обидва їхні помешкання в нашій юрисдикції,
тому прошу тебе відправити наряд до будинку матері.
А інший наряд треба відправити… до його будинку.
А в тому будинку хтось є?
Думаю, він живе сам, але там можуть бути зачіпки щодо того, куди вони їдуть.
-Не знаю, Джо. -Треба поспішати.
Один наряд до будинку матері, інший - до нього.
Вибийте довбані двері, якщо доведеться.
-Що ти сказав? -Вибийте довбані двері.
Джо, перепрошую.
Я говорив із наляканою шестирічною дівчинкою
і пообіцяв, що мама повернеться додому.
Як я розумію, ордеру на обшук його будинку немає.
Я відправлю когось до будинку матері, щоб відвідали дитину.
Ні. Треба відправити наряд і до його будинку,
і до будинку матері.
-Джо, це вже через край… -Ні, чорт забирай, Білле!
Там налякана дівчинка, матір якої викрали.
Годі вже! Досить! Що ти замислив?
У тебе й без того проблем гора.
Я відправлю машину до будинку матері,
але ніхто ніякі довбані двері вибивати не буде.
Це не твоя робота.
-Я знаю. -А здається, ніби не знаєш.
Це якось пов'язано з тим, що буде завтра?
Що? Я лише намагаюся…
-Тобі потрібен новий психолог? -Я лише намагаюся допомогти.
-Тобі це потрібно? -Ні.
Знаю, ти ще після останнього не оговтався.
Ні. Все нормально.
-Що кажеш? -Нічого, все добре.
Добре. То коли ти звільняєшся?
Не знаю. Хвилин за десять.
Ясно. Завтра в тебе слухання.
Потім зможеш повернутися на вулиці і не сидітимеш на телефоні.
-Ти ж цього хочеш? -Так.
-Правильно, Джо? -Так, сер.
От і добре.
-Передавай вітання Джесс. -Її тут немає.
Коли повернешся додому.
-Поговоримо пізніше. -Гаразд.
Це Емілі Лайтон. Зараз я не можу відповісти, тож…
Припини!
Залиште повідомлення чи наберіть пізніше.
-Каліфорнійський дорожній… -Це Джо. Знайшли фургон?
Ще ні.
Чому ти дзвониш? Є нова інформація?
Ні.
Джесс?
Алло? Ти…
Я тебе розбудив?
Припини так робити, Джо.
-Пізно, а ти не спиш. -Годі.
Ми вже півроку не живемо разом. Я не робитиму цього для тебе.
Я лише хотів побажати Пейдж солодких снів.
Ясно. Вона вже спить, Джо.
Я про неї думав.
Зараз друга година ранку.
Послухай, Джо.
Далі так не можна.
Розумієш? Для неї це складно. Хіба не розумієш?
-Ми домовилися про час… -Я хочу поговорити з донькою.
Пейдж потрібні правила.
-Ти це розумієш, Джо? -Облиш, Джесс.
-Бо іноді ти робиш все… -Боже правий!
що тобі заманеться.
Тобі начхати на те, що краще для когось іншого.
Гаразд. Боже правий.
Боже. Знаєш, що? Ти мене в це не втягнеш.
Ні, Джесс, зажди. Чекай.
Як… як твоя співбесіда?
У художньому закладі.
Вона наступного тижня.
Слухай, я втратив почуття часу.
Я просто… Не можу спати в тій орендованій квартирі.
І я постійно… Забагато дивлюся телевізор.
Так.
Ну все, Джо…
-Я повертаюся в ліжко. -Зажди.
-Спробуй… -Стривай.
Ти… Ти говорила з Віккі про Ріка?
Господи, Джо.
Ти казала, що не вчиниш так зі мною.
Боже.
Так, Віккі сказала, що днями приходили федерали
й пропонували їм щось…
Можливо, не знаю. Джо, благаю.
Вони приходили до нашого будинку?
Припини. Я цього не зроблю, Джо.
Чому ти не подзвонила і не розповіла мені?
-Вони не приходили до нас? -Ні, до нас ніхто не приходив, ясно?
Ясно?
Ти завтра прийдеш?
Не думаю, що це добра ідея.
Знаєш, піде на користь, якщо дружина буде присутня.
Так. Гаразд.
-Я піду, Джо. -Що я сказав?
-Я кладу слухавку. -Навіщо ти… Що…
-Успіхів тобі завтра. -Джесс.
-Слухаю. -У Баракуду, швидко!
-Просто ходімо. -На нас щойно напав консьєрж.
-Викличте сюди поліцію негайно! -Де ви?
У довбаній Баракуді! Я вже казав!
-Мені потрібна адреса. -Гей! Відійди від нього.
Сер, ви в Долині?
Відійди від нього!
-До дідька. Я сам розберуся. -Ні.
-Дочекайтеся прибуття поліції… -Пішов ти! Проїхали.
Що, ти мене послав?
-Послав мене? -Так, пішов ти! До дідька!
-Сам ти пішов! -Гори в пеклі!
Генрі.
Хто це?
Це офіцер Джо Бейлор, В.П.Л.А. Вибачте за пізній дзвінок.
Ви знаєте, що ваші син і донька вдома самі?
Ми з дружиною розійшлися. Не живемо разом.
Ви знаєте, де ваша дружина?
Ні.
Коли ви востаннє бачили чи розмовляли з нею?
Не знаю.
Може, заїдете до своїх дітей та відвідаєте їх?
Зараз я не можу цього зробити.
Що? Ви чимось зайняті?
Так.
Я знаю, що Емілі з тобою.
Дурня якась.
Куди ти їдеш?
-Що? -Куди ти їдеш?
Про що ви говорите?
Я знаю, що ти сидів у тюрмі Лос-Анджелеса.
Знаю, що відсидів там строк.
-Що? -Хочеш туди повернутися?
Накинути тобі ще років?
-Це Генрі. -Бляха!
-Як справи, напарнику? -Усе гаразд?
-Так. Щось не так? -Ти де?
У відділку. Щойно закінчив зміну.
Буено. Зроби для мене послугу.
Авжеж. Яку?
-Твоя машина там? -У відділку?
Прошу тебе поїхати у Футгілл. Усе поясню, коли приїдеш.
-Так. -Ріку?
Ти не у відділку, чи не так?
У відділку.
Не схоже. В тебе дивний голос.
Ти що, пив?
Я не дивний.
-Ти ж не пив, правда? -Ні.
Джо…
Ти не п'єш, Ріку.
-Не п'єш. -Знаю.
Скільки разів ти це повторюватимеш?
-Ти мені потрібен завтра як свідок. -Знаю.
Ти не можеш прийти до суду з похмілля.
Авжеж, ні.
-Просто… -Що?
Боюся до чортиків.
Усе піде не за планом. Вранці до мене приходили федерали.
Розумієш?
Боюся ляпнути щось не те.
-Слухай, я знаю, ти… -Джо, я боюся, що…
Ти не скажеш нічого зайвого.
-Після завтрашнього дня все налагодиться. -Джо.
Я вже втомився. Минуло вісім місяців.
Знаю. Я теж, друже. Знаю.
-Знаю. -Так.
Скільки ти вже випив?
Вибач. Один або два.
Добре, отже їхати можеш. Будь ласка, поїдь…
до 1605 Норт-Таханга у Футгіллі, добре?
Там живе Генрі Фішер.
Бейлоре.
-Зрозумів? -Так.
Добре. Будь обережний за кермом. І поквапся.
Що, тут мені теж не можна розмовляти?
Ні, тут можна.
А от поведінка могла б бути кращою.
Що?
Тобі телефонує дівчинка.
-Еббі? -Вона не назвала свого імені.
-З'єднати тебе з нею? -Так, будь ласка. Так!
Спробуєш сказати інакше?
-Вибач. -Добре.
-Еббі? -Мені казали не відкривати двері.
Усе гаразд. Це мої друзі.
-Це поліція. Їх можна впустити. -Мама казала, що не можна.
Усе гаразд. Вони з тобою посидять, доки мама не повернеться.
-Привіт, я Тім. А це Надя. -Привіт.
Ми офіцери поліції.
-Це мене? -Так.
Алло, офіцер Тім Джерейсі.
Це офіцер Джо Бейлор, диспетчерська відділу поліції Л.А.
Привіт. Нам треба відвідати двох дітей?
Так. Еббі та її молодшого брата.
Я маю звільнити лінію, бо її мама може подзвонити.
-Думаю, ви можете знайти… -Ти поранилася, Еббі?
Вона не моя.
У неї кров на руках і футболці.
Що сталося?
Сходіть до Олівера.
Еббі, ти знаєш, де твій молодший брат?
Він спить.
Посидь тут із Надею, добре?
Почекай тут зі мною.
Тут повний безлад.
-Агов? -Знайдіть Олівера.
-Ви знаєте, де він? -Ні. Пошукайте довкола.
Зараз я в кухні, тут…
-Ось спальня. -Знайшли його?
Здається, це тут.
-Тіме, ви мене чуєте? -Хвилинку.
На підлозі плями крові.
Боже милостивий! В.П.Л.А., нам негайно потрібна швидка.
Що там таке?
-Тіме, що відбувається? -Боже мій!
Надю, бігом сюди!
-Тіме? -Біжу!
-Ви там? -Перевір, чи він дихає!
-Так, зараз. -Тіме. Що там, в біса, коїться?
-Та що з тобою? -Не пускай її сюди!
-Схоже, він не дихає. -Еббі, не заходь!
-Тато сказав не будити його. -Надю, зачини двері.
-Еббі, повернися. -У нього все добре?
-Тіме? -Що з Олівером?
-Надю, залишся з ним. -Добре.
Еббі, іди з…
Гей, Тіме!
Джо, зміна закінчилася. Денна зміна прийшла. Можемо йти.
Думаю, я ще трохи побуду.
Джо, все нормально?
Так.
Слухай, успіхів тобі завтра.
Не дзвони мені.
Я знаю, що ти зробив із малюком.
Не дзвони мені.
Еббі бачила, що ти зробив із Олівером. Тепер і її вб'єш?
Я сказав їй не заходити.
-Не варто їй було туди заходити. -Їй шість років!
Чого ти від неї очікував?
Вона вся в крові.
Генрі, це має закінчитися негайно.
Зупини машину і скажи, де ти. Я відправлю допомогу.
-Я не можу цього зробити. -Доведеться.
А якщо я це зроблю…
Так.
-Що буде? -З тобою? Повернешся у в'язницю.
Так, ні, цього не може бути.
Не може бути?
А що я маю тобі сказати? Що ти жертва?
Вважаєш себе жертвою? Ти не жертва. Це Емілі жертва.
Олівер є жертвою. Еббі. А ти не жертва. Ти…
Тебе треба стратити!
Це Генрі, залиште повідомлення.
Це Генрі, залиште…
-Ріку. -Я на місці.
Квартири з внутрішнім двором. Схоже, нікого немає. Світло вимкнене.
Вибий двері.
-Що? -Довірся мені.
Годі дуріти. Скажи, навіщо я тут?
Чоловік, який тут жив, убив свою дитину, немовля.
Викрав колишню дружину. Треба дізнатися, куди вони прямують.
Звідки ти дізнався?
Відповів на дзвінок у 911.
Так, авжеж. Притягуєш проблеми.
Агов. Це поліція.
Агов, поліція.
-Що там таке, Ріку? -Трясця!
Ріку, що сталося? Ріку.
У будинку здоровенний собака на ланцюгу.
Бляха.
Так, ти всередині?
-Ти ввійшов? -Так.
-Добре. -Двері були відчинені.
-Так. Схоже, він поспішав. -Оглянь там усе.
Нічого особливого.
Тут майже порожньо. Матрац, іграшки в упаковці.
Є ще дещо.
Купа листів на підлозі, записна книжка.
Чорт. Багато рахунків. За воду, штраф за парковку, ще один…
-П'ять штрафів за неправильну парковку. -Що ще?
Слухай, Джо, я не можу. Тут стільки мотлоху.
Ріку, будь ласка.
На це підуть години. Ти не уявляєш, скільки тут листів і документів.
-Він уб'є її раніше. -Як це розуміти?
Ніяк. Час не на нашому боці.
Правильно. Тому починай. Добре? Зробиш це?
Так.
Емілі?
Емілі, ви слухаєте? Ви мене чуєте?
-Еббі. -Добре.
Віддай телефон.
-Емілі… -Віддай телефон.
Ви пристебнуті?
Ні.
-А Генрі? -Давай.
-Ні. -Пристебніться.
Нумо, віддай телефон. Я хочу з нею поговорити. Негайно.
Пристебнулися?
Так.
Добре.
Слухайте уважно, різко потягніть за ручне гальмо.
Тягніть.
Ні-ні!
-Емілі? -Привіт, це Емілі Лайтон.
Зараз я не можу відповісти…
-Емілі? Що? -Я впав з велосипеда і забив коліно.
-Алло? Я впав… -Зараз не можу говорити. Передзвоніть.
-Емілі? -Я впав з велосипеда і забив коліно.
Сер, вибачте. Зараз я не можу говорити.
Що? Ви жартуєте?
Ви дзвоните й потрапляєте на одного оператора.
-Передзвоніть пізніше. -Як це? Просто пришліть швидку.
-Що? Через коліно? -Так.
Виклич «Убер» і не катайся п'яним, бовдуре.
Емілі?
Я зробила, як ви казали, але не спрацювало.
-Я не можу вибратися. -Знаю. Ви їдете в напрямку…
Ви їдете в напрямку Сан-Бернардіно.
-Ви знаєте, куди саме? -Я нічого не бачу.
Не хочу, щоб він мене замкнув.
Ні, але куди ви прямуєте? Я витягну вас із машини.
Не хочу, щоб він мене замкнув.
-Емілі. -Я помру.
Ні, ніхто не помре.
-Емілі, я мушу притримати ваш дзвінок. -Будь ласка, допоможіть.
Емілі, я вам допоможу…
-Тільки залиштеся на лінії. Я зараз. -Будь ласка.
-Диспетчерська В.П.Л.А., сержант Міллер. -Це Джо.
-Джо? Ти досі на роботі? -Чорт, Білл?
-Я дзвонив у КДП. -Хіба я не сказав тобі йти додому?
-Ні. Зараз не можу. -Якого дідька, Джо?
-Каліфорнійський дорожній патруль. -Це Джо.
У мене Емілі на другий лінії. Вона в кузові фургона.
Схоже, вони прямують в напрямку між 10 та 210 траси,
в бік Сан-Бернардіно.
-Ні, потрібна точніша локалізація. -Чорт!
Трясця! Вони щойно… Їх перемкнуло на іншу стільникову башту.
-Вона в мене на другій лінії. -Кажу ж, потрібна точніша локалізація.
Я розберуся. Лише відправ машини до 210 з 10.
-Як розберешся? -Витягну її з машини.
-Емілі? -Боже, будь ласка, не від'єднуйтеся.
-Емілі, я повернувся. -Я не хочу вмирати. Не від'єднуйтеся.
Не буду. Гаразд.
Я лише хочу додому, до дітей.
-Вони там самі. -Добре, послухайте.
Він посадив мене в кузов фургона, і я нічого не бачу.
-Ні. Емілі, послухайте мене. -Не знаю, навіщо він це робить.
Слухайте мій голос, Емілі. Гаразд? Я з вами.
-Він мене замкне. -Ви не самі.
Ясно? Ви розумієте?
Я не хочу вмирати.
Добре…
Чим Генрі займається? Навіщо йому фургон?
-Я помру. -Ні, не помрете. Емілі…
-Я помру. -Емілі, вдихніть глибоко.
Я допоможу вам повернутися до Еббі, але ви маєте мені допомогти. Гаразд?
Знайдіть у кузові щось, чим зможете себе захистити.
-Там щось є? -Я нічого не бачу.
Спробуйте намацати руками. Увімкніть ліхтарик на телефоні.
Тут картонний ящик. Важкий.
-Цегла. -Так, добре.
Гаразд. Можете взяти одну в руку?
Взяла.
Так, добре.
Тепер слухайте, Емілі.
Коли він зупинить фургон і відкриє двері,
вдарте його з усієї сили.
-Я не зможу цього зробити. -Зрозуміли?
-Зможете. -Я не зможу.
-Емілі? -О, ні.
-Емілі, ви зможете. -Не зможу.
Потім візьмете його ніж і повідомите мені своє місцезнаходження,
а я вишлю допомогу.
Я не можу.
Можете, Емілі. Емілі.
-Не знаю, навіщо він це робить. -Емілі, дихайте.
Давайте. Ну ж бо.
-Дихайте. -Я помру.
Ось так.
Спробуйте, Емілі.
-Емілі. -Я помру.
Не помрете. Емілі, дихайте разом зі мною.
Дихайте, Емілі. Дихайте зі мною.
Емілі, яка ваша улюблена страва?
Вишневий заморожений сік.
Не знаю, чи це можна вважати їжею.
Чим любите займатися з дітьми?
Що хорошого…
Дихайте разом зі мною.
-Я люблю… -Що любите робити у вільний час?
Люблю проводити його з Еббі й Олівером, але Генрі…
Генрі…
Чим ви займаєтеся з дітьми, Емілі? Що цікавого ви робите разом?
Скажіть.
Ми любимо океанаріум.
Де?
У Сан-Педро.
Ви там бували?
Ні, завжди хотів піти туди з донькою,
але так і не сходив.
Розкажіть мені про океанаріум. Там гарно?
Еббі любить черепах.
На акул навіть не дивиться.
А ви? Любите акул?
Я там усіх люблю.
Звичайно я йду за Еббі з Олівером у колясці,
дивлюся й відчуваю.
Що відчуваєте?
Ніби там спокійно.
Що саме?
Під водою. Якось…
Так спокійно, наче в обіймах.
Ніщо не відволікає. Вода тече навколо тебе.
Дуже тихо,
велика блакитна тиша.
Так.
Я забула ваше ім'я.
Мене звати Джо.
Ви мені подобаєтеся, Джо.
Ви мені теж, Емілі.
Хочете піти з нами?
Залюбки.
Він зупиняється.
-Мені страшно. -Так. Гаразд.
-Спокійно, Емілі. Просто… -Мені страшно!
-Покладіть телефон у кишеню. -Мені страшно.
І коли він відкриє двері,
візьміть цеглину й ударте його по голові з усієї сили.
-Він на це заслужив. -Боже.
-Він на це заслужив. -Саме так.
Зараз сховайте телефон.
-Покладіть його в кишеню. -Він був такий сердитий.
-Знаю. -Він був такий сердитий.
Знаю. Емілі, сховайте телефон.
-В Олівера все гаразд. -Приберіть телефон, коли він відкриє…
В Олівера все гаразд. Він тепер навіть не плаче.
Що ви сказали?
Змії.
Змії? Які ще змії?
Йому було так боляче.
Вона була… У його животику.
Він постійно плакав, бо у нього в животику були змії.
А я просто дістала їх звідти.
Просто дістала.
То це були… ви?
Він більше не плаче. Йому набагато краще.
У нього все гаразд, правда, Джо?
Джо, скажіть, що він здоровий.
-Просто скажіть, Джо. -Гей-гей.
Він мене замкне.
Відійди від мене! Припини!
Гей-гей!
Припини!
РІК К.
Алло?
Алло. Джо, чуєш мене?
У мене щось із телефоном. Чекай.
-Ти мене чуєш? -Так.
Здається, я щось знайшов.
У них був суд щодо опікунства.
Генрі має листи від адвоката. Схоже, він втратив право відвідування.
Через його судимості та строк за насильство.
І не дивно.
Джо.
Так.
Вибач, перейду до справи.
Із Сан-Бернардіно їх пов'язують несплачені рахунки з Петтонської лікарні.
Вона там лікувалася.
Джо.
Петтонська психіатрична клініка. Це якось допоможе?
Вона не хоче, щоб її замкнули.
Що ти кажеш?
Вона не хоче, щоб її замкнули.
-Боже. Трясця. -Я щось загубив суть, брате.
Джо.
ПЕТТОНСЬКА ПСИХІАТРИЧНА КЛІНІКА
-Генрі. -Алло.
Це Джо з В.П.Л.А. Ви у Петтоні?
-У лікарні? -О, так.
Так.
-Добре, де Емілі? -Боже.
Я не знаю. Здається, вона мене вдарила.
Добре, я відправлю допомогу.
-Вам потрібна медична допомога? -Ні.
-Не треба поліції. -Генрі, я мушу.
-Я мушу. -Боже, я нічого не зробив, чуваче.
Ні.
Я знаю.
Чому ви мені не сказали?
Треба було викликати поліцію, і ми подбали б про Емілі.
-Навіщо? -Я хочу їй допомогти.
-Хочете їй допомогти? Трясця. -Так, це моя робота.
Ось що я вам скажу. Ніхто не допомагає.
Приходять лікарі, адвокати, соціальні працівники.
Ніхто не допомагає, бляха, ніхто.
Хочете сказати, що коп мені допоможе?
Я намагаюся допомогти.
Серйозно? Пішов ти!
Вона вбила мого сина.
Сина вбила. Мого сина.
Мій син мертвий.
Це сталося минулого листопада…
коли…
вони просто закінчилися.
Ми вирішили, що спробуємо обійтися без її ліків.
Боже мій!
Я не міг за них платити, тому що…
Боже мій.
Генрі, що ви робите?
Боже мій, Еббі. Не треба було її залишати.
Ні, Генрі, з нею поліція.
Генрі, будь ласка, спробуйте заспокоїтися.
Вона ще зовсім дитина.
Я сказав їй не заходити туди. Боже мій. Треба знайти Еббі.
Ні, Генрі. Послухайте мене.
Генрі, вона з поліцією. Там поліція, вона в безпеці.
Із нею все гаразд.
Де Емілі? Треба її знайти.
-Генрі. -Я не знаю, де вона.
Генрі, думаєте, вона могла б завдати собі шкоди?
Не знаю. Послухайте.
Послухайте мене. Добре? Слухайте.
Вона гадки не має, що накоїла.
Вона думає… О, боже.
Вона думає, що допомагала Оліверу.
А я не наважився сказати, що вона…
Боже, раніше вона такою не була.
Вона просто хвора.
А я лише… Треба було їй допомогти. Вона просто…
Генрі.
Привіт, це Емілі Лайтон. Зараз я не можу відповісти…
Ні.
Джо.
У нас дзвінок, питають тебе.
Що?
Дзвонять до тебе. Жінка каже, що розмовляла з тобою.
-Її звуть Емілі… -Ні. Що? Де вона?
Так, з'єднуй! Негайно!
-Зараз! -Що тут сталося?
-Просто з'єднай! -Зараз переведу дзвінок.
-Емілі? -Це ви, Джо?
Так, Емілі, це я.
Де ви?
Я хочу знайти Олівера й Еббі.
Поведу їх в океанаріум.
Ні.
Покажемо вам черепах.
Олівер любить черепах.
Ні, ви не…
Ви не знайдете Олівера.
Його там немає.
Емілі, прошу вас…
-Йому вже краще. -Емілі, озирніться навколо.
Добре? Де ви? Я чую машини.
Ви бачите, що є поруч?
Я бачу…
Що? Емілі.
Машини.
Що це таке?
-У мене кров на руках і футболці. -Емілі.
-Де? У мене кров на руках. -Емілі, все добре.
-Під світлом видно. -Послухайте.
-Послухайте мене. -Я вся в крові.
-Усе гаразд. -Звідки вона?
Вона не ваша. Підніміть голову.
Добре? Роздивіться й скажіть, де ви. Що ви бачите? Я чую машини.
Правильно?
Машини близько?
Далеко внизу.
Ви про машини?
Емілі, ви на автостраді? Ви на віадуці?
-Джо. -Емілі.
Джо, це кров Генрі?
Ні, з Генрі все добре.
Якщо це не моя кров, Джо, тоді чия?
Ні, Емілі…
-Чия це кров? -Емілі.
Скажіть мені, де ви, щоб я міг відправити допомогу.
-Це не моя кров. -Емілі, скажіть, де ви.
-Емілі, послухайте мене. -Що я накоїла, Джо?
-Емілі, будь ласка. -Боже мій.
Ні. Це кров Генрі?
Генрі?
Негайно наберіть диспетчера КДП!
Я знаю. Генрі знає.
Скажіть їм, це Джо!
Скажіть їм, що жінка, яку викрали, на 210 віадуці.
Повідомте негайно!
Емілі? Я тут.
-Я знаю. -Що я накоїла?
-Я знаю. -Скажіть їм, що я не хотіла.
Ні, Генрі знає. Він лише хотів допомогти вам.
Ми всі хотіли вам допомогти. І досі намагаємося. Просто…
Джо, ви казали, він на це заслужив.
Я помилявся.
Це я винен.
Через мене ви зараз на віадуці.
Розумієте? Тільки не робіть дурниць.
Розумієте мене? Будь ласка.
Є ті, хто вас любить.
Еббі вас любить.
Ви їй потрібні.
Еббі чекає на вас вдома.
Будь ласка, Емілі, говоріть зі мною.
-Говоріть зі мною. -Я вже піду.
-Піду за Олівером. -Ні.
Джо, я буду з Олівером.
Я вбив людину.
Ви мене чуєте? Я вбив людину.
Чуєте мене?
Я вбив людину. Хлопця.
Дев'ятнадцятирічного. Джозефа. Він був ще дитиною.
-Чому? -Не знаю.
Не знаю, тому що я… Тому що міг.
Просто хотів його покарати.
Покарати його, бо я був розлючений.
Просто я дуже розлючений і…
Він дещо зробив, декого скривдив.
Він не… Чи він дійсно когось скривдив?
Він… Не знаю.
Він декого скривдив. Будь ласка.
Мій тато…
Будь ласка. Я не можу позбавити життя і вас, Емілі.
Не можу.
Джо.
Чому?
Через змій?
Так.
Так, це все змії.
Просто я…
Я пообіцяв Еббі, що ви повернетеся додому.
Пообіцяв їй, що ви повернетеся додому.
-Ви потрібні їй. -Еббі.
-Так.
Благаю, я пообіцяв. І Генрі теж.
Я люди, які вас люблять.
Будь ласка.
Будь ласка, Емілі.
Джо.
Так.
Я бачу вогні.
Емілі, підійдіть до офіцерів.
Я вже піду.
Підійдіть до офіцерів.
Я піду до Олівера, Джо.
Емілі.
Привіт, це Емілі Лайтон. Зараз я не можу відповісти…
Припини!
Залиште повідомлення чи наберіть пізніше. Па.
Ні.
Привіт, це Емілі Лайтон. Зараз я не можу відповісти…
Припини!
Залиште повідомлення…
-Каліфорнійський дорожній патруль. -Це Джо.
Вони в нас. Спустилася.
Чекайте, ви…
Вона в нас. Я розмовляю з офіцерами.
Вона злізла з віадука. Тепер вона з нами.
Молодець, Бейлоре.
Тобі повідомлення від Тіма Джерейсі.
-Від кого? -Від офіцера, що їздив до будинку Лайтон.
Просив передати, що маля в реанімації лікарні Святої Гелени.
Тобто?
Дитина в реанімації лікарні Святої Гелени.
-Олівер? -Здається, так.
-Він живий? -Так.
Зламані люди рятують зламаних.
Алло.
Привіт, напарнику.
-Ти її знайшов? -Так.
Це добре.
Ти вдома?
Ні. В машині. Подумав, що можу тобі знадобитися.
Їдь додому.
Піду в душ у відділку. А звідти - одразу до суду.
Ти в нормі?
Що таке, чуваче?
Джо, з тобою все гаразд?
Ти мене чуєш?
Скажи їм, що ти бачив, Ріку.
У суді.
Джо, ми домовилися.
Просто скажи їм правду.
Скажи їм правду. Скажи їм…
Що, Джо? Що ти, в біса, мелеш?
Я не можу змінити свідчення.
Можеш.
Ні, не можу. Вони тебе зариють.
Тримаймося легенди. Я не можу нічого змінити, друже.
Ріку.
Дай мені слово.
Джо.
Дай мені слово.
Джо, брате.
Усе нормально, Ріку.
Ти багато років не бачитимешся з донькою.
Поговоримо пізніше.
Добре?
Це «Лос-Анджелес Таймс». З ким вас з'єднати?
Можете з'єднати мене з Кетрін Гарбор?
Так, сер.
Кетрін Гарбор. Так. З'єдную.
Доброго ранку. Кетрін слухає.
Це Джо.
Екстрені новини. Детектив В.П.Л.А. Джо Бейлор визнав себе винним…
…визнав себе винним у вбивстві…
Сьогодні вранці Бейлор визнав себе винним у суді
у справі перестрілки за участі офіцера, що стало причиною смерті…
Це лише четвертий випадок, коли офіцера поліції притягають до відповідальності,
відколи почалися суворі перевірки поліцейських відділків по всій країні…
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Переклад субтитрів: Руслан Поліщук